Pod nazivom „Zarjavele trobente“, od 3. do 6. jula u Sarajevu je održan deveti po redu Međunarodni festival književnosti Bookstan, i ove godine na više lokacija – unutrašnje dvorište knjižare Buybook, Akademija likovnih umjetnosti, Atelje Figure, Američki kutak te Dom mladih.
Centralna pitanja ovogodišnjeg festivala koja su odredila i izbor gostiju bila su – Kakvi narativi imaju moć postati kulturnim naslijeđem? Na koji način književni glasovi bivaju odjekom vlastite generacije, ali duh njenog vremena transcendiraju u ideal koji nije sebično, nostalgično vezan za jedno vrijeme i prostor, već bremenit istinom za generacije koje dolaze? Šta je sa narativima koji ostaju zatočeni u svojoj generaciji – kakvo značenje imaju izvan nje?
![](https://media.urbanmagazin.ba/2024/07/3-13.jpg)
Lamija Milišić, izvršna direktorica Bookstana; Foto: Milomir Kovačević Strašni
U četiri dana održano je više od 30 događaja – svaki festivalski dan počinjao je predstavljanjem u 11 sati, a završavao u 21 ili 22 sata. Festival je otvoren muzičkom večeri sa Zoranom Predinom, književnikom i jednim od najuspješnijih muzičara s ovih prostora koji je osamdesetih godina bio vođa kultnog rock sastava Lačni Franz, a zatvoren je koncertom Damira Imamovića i Aleksandra Hemona u Domu mladih. Damir Imamović predstavio je svoj novi album koji je objavila čuvena američka izdavačka kuća Smithsonian Folkways, a koji predstavlja svojevrsni soundtrack za knjigu Aleksandra Hemona i nosi isto ime kao i njeno američko izdanje: „The World And All That It Holds“.
![](https://media.urbanmagazin.ba/2024/07/17.jpg)
Foto: Milomir Kovačević Strašni za Bookstan
Publika je u četiri dana imala priliku poslušati predstavljanja knjiga međunarodno poznatih i prevođenih autora iz različitih zemalja poput Petera Maassa (SAD), Zdravke Evtimove (Bugarska), Mosaba Abu Tohe (Palestina), Taine Tervonen (Finska/Francuska), Ave Home (Iran/Kanada), Defne Suman (Turska), Guzelj Jahine (Rusija), Hervéa Le Telliera (Francuska), Andreja Blatnika (Slovenija), Dušana Šarotara (Slovenija), Velibora Čolića (Francuska/BiH), ali i domaća imena poput Faruka Šehića, Refika Ličine, Lane Bastašić, Steve Grabovca, Drage Glamuzine, Darka Cvijetića, Selme Raljević i Aleksandra Hemona.
![](https://media.urbanmagazin.ba/2024/07/6-7.jpg)
Foto: Milomir Kovačević Strašni za Bookstan
U toku festivala na Akademiji likovnih umjetnosti održano je više specijalnih programa – „Među oružjem šute muze: etički izazovi književnosti u doba političkih nemira“, „Odjek jedne generacije: Ivan Kordić, Abdulah Sidran, Marko Vešović“, „Zarjavele trobente: generacija kao kulturni koncept“, „Riječi u pokretu“, „Logorski dnevnici: svjedočanstvo banalnosti zla“, a u Buybooku i dva In memoriam programa – „In memoriam: Paul Auster“ i „In memoriam: Dževad Karahasan i Tvrtko Kulenović“. Predstavljene su ukupno tri knjige iz Buybookove edicije Dnevnik – „Noćni portir“ Drage Glamuzine, „Listopadi“ Refika Ličine i „O ljudima, hrani i bogovima“ Velibora Čolića. Partner festivala je i ove godine bila manifestacija „Sa(n)jam knjige u Istri“ koja je na programu Doručak s autorom predstavila Sinana Gudževića.
![](https://media.urbanmagazin.ba/2024/07/4-9.jpg)
Foto: Milomir Kovačević Strašni za Bookstan
Paralelno s redovnim programom, i ove godine je u Američkom kutku održan Mladi kutak – Bookstanov program namijenjen najmlađoj publici – ukupno pet programa na kojima su učesnici imali priliku čitati odlomke iz slikovnica ili knjiga za mlade, razgovarati o njima i izrađivati maske i predmete s temom radionice.
![](https://media.urbanmagazin.ba/2024/07/7-8.jpg)
Foto: Raisa Šehu za Bookstan
Organizovana je i radionica za mlade književne kritičare i kritičarke, ove godine pod vodstvom profesorice Andree Lešić i nazivom “Konstrukcije nade i beznađa u književnoj kritici“. Polaznicima radionice dodijeljeni su certifikati, a najboljima i nagrade.
![](https://media.urbanmagazin.ba/2024/07/3-14.jpg)
Radionica s profesoricom Andreom Lešić
„U ovim zastrašujućim, beznadnim vremenima, svijest o prolaznosti nekadašnjih beznađa i o načinima na koji su ljudi ipak uspijevali opstati i pronaći izvore nade, možda je najbolje graditi pažljivo slušajući glasove ranijih generacija (…). Pišući o njima, kao i o piscima sopstvene generacije, iz perspektive sopstvenog vremena i njegovih beznađa i razloga za nadu, mladi kritičari i kritičarke uspostavljaju jedan od komunikacijskih kanala preko generacijskog jaza, učeći nas da u književnim tekstovima čujemo i ono što bi buka i bijes historije željeli da prečujemo i da zaboravimo“, riječi su voditeljice radionice.